BASERAD PÅ EN ROMAN AV WILLIAM LANDAY
Tror du att jag vinner?
Jag skulle bli förvånad annars. Är det ditt första mord?
Är inte det uppenbart?
Nej, du gör bra ifrån dig. Det går fint.
Jag uppskattar att du tar dig tid.
Ingen fara... Jag har några anteckningar.
Om du vill.
Javisst.
Så...
- Ditt första argument... - Okej.
Du tittade inte på den tilltalade.
- Gjorde jag inte? - Nej.
Och jag menar inte ett ögonkast.
Du måste visa juryn att du kan se den tilltalade
rakt i ögonen och säga: "Skyldig."
Visar du att du har modet till det, får de det också.
Okej. Toppen.
Vad mer?
Du stod lite långt ifrån jurybåset.
Du borde stå närmare.
Det får jurymedlemmarna att känna att du är en av dem.
Du sa den tilltalades namn fyra gånger.
Borde jag inte det?
Han har inget namn, han är den tilltalade.
Hans advokat gör allt för att förmänskliga honom.
Gör det inte lättare för försvaret.
En till?
- Nej, det är bra. - Ja, absolut.
Kom igen. Jag betalar.
Tror du verkligen att jag vinner?
Jacob, jag vet att jag redan har sagt det...
Stå upp.
Hör upp.
Alla som är här inför domare French,
här i domstolen idag,
som företräder delstaten,
tala och lyssna uppmärksamt, och ni ska bli hörda.
Gud välsigne delstaten Massachusetts och vår domstol.
Huvudförhandlingen börjar. Varsågoda och sitt.
Mål nummer 08-44-07, Delstaten gentemot Jacob Owen Barber.
Ett överlagt mord.
Försvarsadvokat, Joanna Klein.
För delstaten, biträdande distriktsåklagare Neal Logiudice.
Några preliminära yrkanden innan vi börjar höra vittnena?
Ett par saker, ordförande.
Den tilltalades far, Andrew Barber,
har en inställelse till förmån för den tilltalade.
Med domstolens tillåtelse ska han bistå mig i rättegången.
Är det ett klokt beslut, ms Klein?
Det är familjens önskan, ordförande.
Godtages. Mr Barber får tala. Något mer?
Ordförande, jag framförde tidigare yrkan
att utelämna att nämna den tilltalades farfar, William Barber,
som för närvarande sitter på livstid för överlagt mord.
Vi tror att delstaten kan försöka använda det för att göra juryn partisk.
Ordförande, delstaten anser
att familjens våldshistoria har stor betydelse i fallet.
Ordförande, min klient har aldrig ens träffat...
Jag förstår. Jag har läst det.
Den tilltalades invändning är antecknad och framlagd.
Skulle delstaten besluta
att William Barbers brottshistoria är avgörande i fallet,
meddelas försvaret, och vi har ett sammanträde om det.
I annat fall, inte ett ord om det till juryn.
Tack, ordförande.
Ja, ordförande.
Till sist, försvaret har två nya vittnen:
Matthew McGrath och Leonard Patz.
- Delstaten? - Accepteras, ordförande.
Vi tar in juryn.
Alla reser sig för juryn.
En pensionerad bussförare som jobbar med barn. Det är bra.
Ja, jag gillade henne. Tack, Ellen.
De stirrade på mig.
Du vänjer dig.
Titta rakt på domaren så mycket du kan, eller på pappa och mig.
Ge dem ingen anledning att ogilla dig. Inga miner, okej?
Du gör det bra hittills.
Det gör ni allihop.
Den tilltalade var ingen vanlig pojke.
Något gjorde honom annorlunda.
Hans far.
En far som var första biträdande distriktsåklagare.
En inflytelserik man som arbetar här med oss.
I åratal har den tilltalade sett sin far
åtala varje mordfall i vårt distrikt.
Han har hört middagssamtal, telefonsamtal, småprat...
Man kan säga att mord var en familjeangelägenhet.
Ändå kvarstår frågan: "Varför?"
Varför...
...skulle en åttondeklassare mörda sin skolkamrat?
Vi har alla gått i skolan.
Vi vet att barn kan vara elaka.
Ni kommer att få höra vittnas att offret,
Ben Rifkin, retade den tilltalade.
Inget chockerande, men elakt.
Ben retade oklokt denne unge man,
omedveten om hans dolda förmåga, ja till och med önskan, att döda.
Invändning.
Godtages.
Juryn bortser från det sista angående den tilltalades önskan,
då det utgör spekulation.
Och så, den 12 april,
gick den tilltalade in i skogen i Cold Spring Park
med en kniv i fickan och en idé.
Låg han i bakhåll för offret, eller samtalade de först?
Ben kanske förolämpade honom.
Kanske hotade han honom.
Vi vet inte.
Vi vet bara
är att den tilltalade högg sin kniv tre gånger i Ben Rifkins bröst,
och dödade honom.
Tre...
...jämnt fördelade hugg.
Ett.
Två.
Tre.
Inför en tragedi av den här omfattningen blir man rasande.
Man vill att någon ska få lida för det.
Det vill jag också.
Det är mänskligt.
Men Jacob Barber är oskyldig.
Och jag säger det igen så att det inte råder något missförstånd.
Jacob Barber är helt och hållet oskyldig.
Tittar man närmare på vad som hände den dagen
ser man att det är ett förhastat åtal.
Fingeravtrycket, till exempel,
som åklagaren åberopar så starkt,
fanns där av en anledning.
Jacob berättade det själv för polismannen som anhöll honom
när han tillfrågades.
Han såg sin skolkamrat ligga på marken och försökte hjälpa honom.
När han såg att Ben var död, och blodet, fick han panik.
Han blev rädd att om han berättade skulle han bli misstänkt.
Det var ju Ben Rifkin, killen som mobbade honom.
Alla visste det. Hur skulle det se ut?
Önskar Jacob att han hade vågat säga sanningen från början?
Naturligtvis.
Det var hans livs värsta misstag. Ett hemskt, fruktansvärt sådant.
Men han var bara en pojke.
Oavsett hur rätten väljer att åtala honom
så var han en 14-årig pojke,
och pojkar begår misstag.
Men vi är vuxna...
...med ett enormt ansvar.
Ett barn är dött.
Förstör inte ett till barns liv för att gottgöra det.
Det är inte rättvisa,
utan bara ännu en tragedi.
Mr Barber, hitåt!
Mr Barber, har ni någon kommentar?
Ge oss utrymme, tack.
Undan.
Mr Barber, tror ni att han är skyldig?
Hitåt.
Det är definitivt samma kille.
Ja, säkert. En blå Lincoln.
Ja.
Har du kvar registreringsnumret jag skickade dig?
Okej.
Tack, Duff.
Vad var det om?
En lång historia. Jag berättar senare.
Se till att de får vila.
- Jag ringer dig ikväll. - Okej.
Körkortet, tack.
Vad jag gör?
Får jag se ditt körkort.
Jag har väl rätt att sitta i min egen bil?
Vägrar du att identifiera dig?
Jag vägrar ingenting.
Jag vill veta varför du stör mig.
Familjen gav inga kommentarer efter första rättegångsdagen.
Och de tycks avse
att tillbringa natten i hemmet i Newton.
Vad som händer imorgon kan vi bara gissa.
Öppningsanförandena antyder emellertid
att det blir en känsloladdad rättegång.
Alix Wong på Channel 12 News.
HEJ
HUR VAR DET IDAG?
LOL. HUR ÄR DET MED DIG? DET SÅG TUFFT UT
GRATIS GLASS KUNDE HJÄLPA
Jag pratade precis med Duffy.
Det ser inte bra ut. Lyssna.
Vad?
Mannen i den blåa bilen heter James O'Leary.
De kallar honom Fader O'Leary.
De?
Han är troligen en gammal gangster.
Han har ett brottsligt förflutet. Han har varit någon sorts medhjälp.
Nu erbjuder han tjänster
som att sätta folk på plats.
Skojar du? Vad vill han oss?
Jag vet inte.
Vad ska vi göra? Kan de inte ta in och förhöra honom?
Inte om han inte uttryckligen hotar oss.
Herregud.
Duffy sa att de håller ett öga på honom. Det låter otillräckligt,
men det är nog bara någon som vill skrämma oss.
Är vi inte skrämda nog redan?
Mitt hjärta bankade då han inte svarade mig.
Jag såg inte hur han såg ut förrän jag kom närmare.
Ringde du efter hjälp?
Jag kröp baklänges uppför slänten och slog 112.
Tack, mrs Gianetto.
Ms Klein.
Inga frågor, ordförande.
Hundparken, ja.
Vilken tid var det?
Klockan 08.00 ungefär.
Som jag sa, det lät som en pojkes röst.
Han sa: "Sluta, du gör mig illa."
"Sluta, du gör mig illa."
Uppfattade du från vilket håll rösten kom?
Västerifrån, tror jag.
Kriminalinspektören, är det standardförfarande
att en biträdande distriktsåklagare leder en mordutredning?
Ja.
Vem var biträdande åklagare för fallet den dagen?
Invändning. Irrelevant.
Åklagare och försvarare, kom fram.
Ordförande, mr Barbers korta inblandning i fallet
har inget att göra med om sonen är skyldig eller ej.
Ordförande, juryn har rätt att höra att den tilltalades egen far
ledde utredningens första skede.
Jag tillåter det, men du får en varning.
Mr Barber är inte den åtalade, kom ihåg det.
Ja, ordförande. Uppfattat.
Vittnet svarar på frågan.
Andrew Barber ledde utredningen.
Tyckte du att det var konstigt att mr Barber ledde ett fall
som gällde hans egen sons skolkamrat?
Nej, inte riktigt.
Och när hans son anklagades för mordet?
Inga invändningar?
Jag var inte nöjd med det.
Kriminalinspektören, har du hört talas om att en åklagare
är inblandad i en förundersökning av sitt eget barn?
- Invändning. - Godtages.
Du har framlagt din åsikt, åklagaren. Vi fortsätter.
Inga ytterligare frågor, ordförande.
Ms Klein.
Kriminalinspektör Peterson, ni var en av de första på brottsplatsen.
- Hittades något mordvapen den dagen? - Nej.
Förutom ett enda fingeravtryck på offrets tröja,
fanns det några andra bevis den dagen?
Nej.
Och fingeravtrycket identifierades inte förrän senare, eller hur?
Det stämmer.
Då är det väl rättvist att säga att i början av utredningen
hade varken du eller mr Barber några misstänkta.
Nej, det hade vi inte.
Var den tilltalade den första misstänkta?
- Nej, i början... - Invändning. Är det relevant?
Ogillas.
I början hade vi en misstänkt vid namn Leonard Patz.
Han hade tidigare dömts för övergrepp och misshandel mot barn.
En registrerad sexualförbrytare, alltså.
Var det därför han misstänktes?
Det, och att han bodde nära parken.
Han bodde inte bara nära parken.
Han var känd för att promenera där på morgnarna, eller hur?
Invändning. Det leder vittnet.
Ogillas.
Ja. Han medgav faktiskt till att ha varit i parken den morgonen.
Inga fler frågor. Tack.
Kriminalinspektören, vems idé var det att utreda Leonard Patz?
Andy Barber informerade mig om honom.
Jaha. Andy Barber.
Och mr Patz fick sedan gå
när mr Barbers egen son anklagades.
Ja.
Inga fler frågor, ordförande.
- Ordförande, vi har en ny fråga. - Varsågod.
När mr Logiudice frågade om du hade låtit Leonard Patz gå,
var du säker på att han var oskyldig?
Säker? Nej.
Höll du med mr Barber om att utreda Leonard Patz?
Ja, absolut.
Och andra beslut Andrew Barber fattade?
Fanns det något du ifrågasatte?
Inte vad jag kan komma på.
Han är den bästa de har.
Den bästa de hade, i alla fall.
Tack. Inga fler frågor.
Delstaten, kan vi ta in nästa vittne?
Ja, ordförande.
Ljusstrålen bryts genom varje springa
och gör ett mönster av ljusa och mörka ränder på andra sidan.
Varför? För att ljus inte består av partiklar, utan...
- Vågrörelser? - Precis.
Och det är vågornas skärningspunkt som ger mönstren.
Fysikerna beslutade att lösa det
genom att installera en apparat som gjorde att de såg
precis vilken springa varje elektron passerade igenom.
Det var bara det att så fort de försökte observera det
slutade elektronerna att vara vågor och betedde sig som partiklar igen.
Vad? Det är inte möjligt.
- Googla det. - Jag är strax tillbaka.
Jag säger till min fru att det är precis som jag och Celtics.
Så fort jag tittar på en match förlorar de.
Vad sa jag om att ringa hit?
Jag vill bara veta hur det går.
Vad?
Vad menar du? Rättegången, förstås.
Han är min sonson. Jag har rätt att få veta.
Lyssna noga på mig.
Du har ingen rätt till något. Förstått?
Jag har väl rätt att ringa reportrarna som försöker nå mig?
Gör som du vill.
Kom igen. Jag vill bara veta vad du tror.
Vad är din strategi?
Jag har sett det hela dagen på tv. Jag tror att han har en chans.
Du vet att du måste vara smart nu.
Jaså? Jag visste inte att man kan bli jurist i fängelset.
Jättekul. Tror du att fängelse är något sorts skämt?
Jag ska säga dig en sak.
Det här är ingen plats för en kille som Jacob.
Ett av vittnena idag,
kriminalinspektören,
nämnde den där Patz.
Och?
Tror du att han gjorde det?
- Tror du det? - Ja.
Är du säker?
Jag måste sluta.
Han är en pedofil, va?
Det kan man säga.
Hur kan man vara en "det kan man säga" pedofil?
Precis som du var en mördare innan du mördade någon.
Varför måste du blanda in mig?
Sluta bekymra dig om vad jag är
och börja bekymra dig om min sonson.
Ring inte hit mer.
Jag menar det. Håll honom härifrån!
Hör du vad jag säger?
Jag har tillbringat hela mitt liv i det här skithålet.
Jag kan inte bara se på när min sonsons liv...
Din jäv...
Du klantade till det, din kuksugare.
- Har Joanna åkt? - Ja.
Vem var det?
Det var banken angående kreditkortsbetalningar.
Joanna verkade optimistisk.
Jag börjar tycka att hon borde vara det.
Så knäppt att det var så mycket folk.
Jag vet inte varför. Det var ju kallt ute.
- Hej. - Vänta lite.
Jag hänger bara de här på din dörr.
Okej. Tack.
Vem pratar du med?
Sarah.
Jaha.
- Hälsa henne. - Okej.
Förlåt.
Så en dam kom in med sina barn
som var bråkiga och högljudda.
Jag tänkte: "Herregud, var tysta." Men...
Hur länge har du jobbat på det kriminaltekniska labbet?
I nästan tolv år.
Ms Carlson, kan du beskriva blodet vid angreppspunkten?
Det fanns några små stänk under ett par centimeter i diameter.
Igår hörde vi försvaret påstå
att det borde ha funnits blod på angriparens kläder
vid den här typen av knivhugg.
- Har du någon åsikt om det? - Ja.
Det är inte nödvändigtvis fallet, eftersom det knappt stänkte.
Det är också möjligt att angriparen stod bakom offret,
vilket betyder att han inte kunde få stänk på sig.
Vad har du att säga om mordvapnet?
Vi sökte en sågtandad kniv med ett blad på mellan 10 och 15 cm.
Jag förstår.
En sådan här kniv?
Invändning.
Delstaten går vidare till bevisning...
Invändning!
Ordförande, juryn ska strax få höra vittnesmål
från den tilltalades bästa vän
att den tilltalade ägde just en sådan här kniv.
En Schnell Tactical.
Ordförande, det är hemlighållen taktik.
Man har inte länkat någon sådan kniv till den tilltalade,
och att vifta med den här och nu är oansvarigt och uppviglande.
Invändningen godtas. Lägg undan kniven, mr Logiudice.
I så fall, inga fler frågor, ordförande.
Ställ din fråga till vittnet.
Absolut, ordförande.
Ms Carlson, vi talade om blodet.
Fick ni in något blod från den tilltalade?
Nej.
Genetiska bevis?
DNA? Hår? Fiber?
Nej, bara fingeravtrycket.
- Får jag föreslå en hypotes? - Okej.
Låt oss anta att den tilltalade, Jacob, gick till skolan...
...och såg offret liggande på marken.
Anta att Jacob lyfte offret i kragen för att se hur det var med honom.
Kan det skapa ett fingeravtryck som det du fann?
Ja, det är möjligt.
Kniven som åklagaren försökte använda som bevis,
hade du sett en sådan förut?
Invändning. Irrelevant.
Ogillas. Du öppnade frågeställningen.
Ja, åklagarsidan bad mig bestämma
om den knivmodellen kunde länkas till offrets skador.
De gav dig väl andra knivmodeller att jämföra med?
Nej.
Inte?
Bad de dig åtminstone säga
hur många andra knivar som kan ha gett samma skador?
Nej.
Hur många tror du?
Jag vet inte. Jag kan bara gissa.
Tusen?
Ett stort antal.
Sjuhundra, femhundra?
Däromkring.
Med andra ord, sannolikheten att det är den kniven
är en på 500, inte sant?
Invändning. Spekulation.
Godtages.
Inga fler frågor, ordförande.
Det går åt helvete.
Han kommer att frias. Ser du inte det?
Han kommer att komma undan med att ha dödat vår son
på grund av det dramatiska skitsnacket.
Jag uthärdar det inte.
Inte jag heller.
Dan.
KONFERENSRUM
Att han inte insåg att det draget skulle misslyckas.
Det är för att han är vårdslös.
- Hur är det med dig? - Bra.
En av dem log.
En i juryn, han med getskägget.
Log han?
Ja, när hon sa att det var chans en på 500.
Är något fel?
Nej, inget.
Vi pratar senare.
Du och mr Barber har samarbetat med många fall, eller hur?
Ja, sedan länge.
Skulle du beskriva honom som flitig i arbetet?
Mer än så. Han var obeveklig.
Märktes den obevekligheten
när ni skulle förhöra skolbarnen?
Han ansåg inte att skolbarnen var en prioritet.
Vi hade redan förhört Bens nära vänner.
När ni slutligen förhörde skolbarnen,
kom det fram något användbart?
Efter de första mötena, inte mycket,
men efter ett par uppföljningar fick vi veta
att det fanns en pågående konflikt mellan offret och den tilltalade.
Alltså att Ben hade mobbat den tilltalade.
Sedan en tid, ja.
Var det då du började se den tilltalade som misstänkt?
Ja.
Fast hans far fortfarande ledde utredningen?
Delar av förundersökningen genomförde vi
utan mr Barbers vetskap.
Vad uppdagade ni?
Att den tilltalade antagligen hade en kniv som motsvarade skadorna,
och att han hade tillräckliga motiv,
och att han möjligen, enligt hans förehavanden den morgonen,
befann sig nära eller vid brottsplatsen.
Anhöll ni honom?
Inte förrän fingeravtrycket kom tillbaka.
Vi gjorde sedan en husrannsakan
och försökte hitta kniven, utan resultat.
Tog ni den tilltalades dator?
Ja, men vi hittade inget direkt komprometterande.
Känner ni till programmet Disk Scraper?
Ja. Det raderar permanent hårddiskar och filer.
Fanns det programmet i den tilltalades dator?
Ja.
Är det möjligt att det fanns komprometterande bevis i datorn
som kunde ha raderats av den tilltalade?
Invändning. Spekulation.
Godtages.
Pornografi då?
- Invändning. Irrelevant. - Godtages.
Jag ska vara mer specifik.
Hittade ni någon våldsam pornografi i den tilltalades dator?
Jag tycker att all pornografi är våldsam.
Självklart.
Jag menar, specifikt, bilder som glorifierar misshandel.
Invändning. Irrelevant.
Ogillas. Vittnet får svara.
Några, ja.
Inga fler frågor.
Kommissarien, du har säkert genomfört oräkneliga husrannsakningar
- under din karriär? - Ja.
Du har beslagtagit många datorer.
Ja.
Har du någonsin hittat någon som inte har porr?
Jag tror inte det.
Kommissarien, stämmer det att du var den första
som identifierade Leonard Patz som en person av intresse,
och inte mr Barber?
Ja, jag informerade honom om Patz,
och vi var överens om att vi borde utreda honom närmare.
En sista fråga.
Vid någon tidpunkt under förundersökningen,
antydde Andy Barber på något sätt att han misstänkte sin egen son?
Nej, inte det minsta.
Inga fler frågor, ordförande.
Mr Logiudice?
Kommissarien...
...har mr Barber varit våldsam någon gång?
- Nej. - Är du säker?
Har du aldrig sett honom gripa tag i någon och hålla upp dem mot väggen?
Invändning. Irrelevant.
Ogillas.
En gång. Dig.
Efter att du provocerade honom då det kommit ut att hans far satt inne...
Satt inne för mord?
- Invändning! Ordförande! - Godtages.
Kom fram, nu genast.
Jag är bestört. Vi gick igenom det innan.
Ordförande, det var försvaret som först lyfte frågan
om den tilltalades far hade anledning att misstänka sin son.
Jag försöker bara argumentera för det.
Nu får du sluta.
Ordförande, försvaret yrkar på att rättegången förklaras ogiltig.
- Kom igen. - Han har fått specifika instruktioner.
Du är ute på väldigt hal is, mr Logiudice, förstår du?
Avsluta med vittnet nu.
Hör jag ens en viskning om den tilltalades farfar igen,
så får ms Klein igenom ogiltig rättegång. Uppfattat?
Ja, ordförande.
Mina damer och herrar,
det finns ett ordstäv inom juridiken: "Man kan inte ringa tillbaka klockan"...
...men jag menar att vi gör det med hänvisning till den senaste frågan.
Det måste ha varit tortyr för dig,
att åhöra allt det.
Jag hade inget val.
Så du litade på ms Klein?
Ja.
På rättegångens fjärde dag kallade delstaten in det sista vittnet:
Derek Yoo.
Tyckte du att ms Klein hade förberett Derek Yoos vittnesmål på ett korrekt sätt?
Ja, hon gjorde så gott hon kunde.
Avsåg hon att rasera hans trovärdighet?
Han hade ett trovärdigt motiv. Juryn hade rätt att veta det.
Du och Laurie, då?
Vad menar du?
Var ni förberedda?
Vi har ett problem.
Matt McGrath. Jag hittar honom inte.
Vad?
Ellen har försökt ringa honom hela veckan,
och fick till slut tag i hans mor i morse.
Hon sa att hon och Matt bråkat och att han hade gett sig av.
Hans flickvän lade upp en bild nu från Florida,
och mamman tror att han är där med henne.
Vad ska vi göra? Han ska ju vittna imorgon.
Oroa dig inte. Vi kommer på något.
Stå upp!
Jag sa: "Det är vägen du går till skolan. Såg du något?"
Jake sa nej.
Inget om att ha sett Ben på marken eller att ha försökt hjälpa honom?
Nej. Och sedan skämtade han:
"Det kunde inte hända en vänligare kille."
Och det var några timmar efter att ni fått veta om mordet?
Ja, vi var hemma hos Jake och spelade dataspel.
När du sa att Ben brukade reta Jacob,
vad menade du exakt?
Ben brukade vara taskig mot honom. Han kallade Jacob "bög".
Som ett öknamn.
Han brukade fråga Jake om sexgrejer homosexuella gör,
inför alla, för att skämma ut honom.
Han låtsades ge honom en snyting när han kom förbi i korridoren.
Sådana saker.
Och mobbningen berörde Jacob.
- Självklart. - Gjorde det honom arg?
Inte så mycket framför Ben, men...
...enskilt brukade han säga hur mycket han hatade Ben.
Det förstod jag. Ben var taskig mot mig också ibland.
Vid vilken tidpunkt efter mordet på Ben
började du tänka att Jacob kunde vara inblandad?
Invändning. Leder vittnet.
Ogillas.
Du kan svara, unge man.
Det var nog tre dagar senare.
Var det något annat än hans temperament som gjorde dig misstänksam?
Ja. Kniven.
Jake hade en läskig stridskniv som han hade köpt i stan.
- Han hade med den till skolan ibland. - För att visa upp den, eller?
Inte riktigt. Han visade den för mig och vår kompis Dylan...
...men det var snarare att han gillade att ha den på sig,
och gå omkring med den.
Det var hans hemliga grej.
Jag förstår. Så mobbningen och kniven...
Du kände till det,
och ändå misstänkte du inte Jacob direkt?
Jag vet inte. Kanske en del av mig, lite.
Men det var inte förrän jag läste vad han skrev online.
Online?
En vidrig sida han brukade vara på som heter The Cut Up Room.
Med "vidrig" antar jag att du menar pornografisk.
Ja, men den handlade inte så mycket om sex,
utan om våld. Riktigt äckliga saker.
Finns det historier på den sidan?
Ja, folk lägger upp allt möjligt. Foton, videor, historier.
Vet du om Jacob la upp några historier?
Ja, det gjorde han.
Han kallade dem Job-historier.
Job-historier?
Som hans initialer, J-O-B?
Det var hans namn där.
Vad vet du om det här?
Inte tillräckligt. Du måste tysta ner det.
La Job upp någon historia om mordet på Ben Rifkin?
Ja.
Delstaten går vidare till bevis...
Invändning.
Ordförande, får vi säga en sak?
Ordning i salen.
Ordförande, vi ber om ordet.
Ordförande, det här är bakhåll. Inget av det har framförts tidigare.
Ordförande, historien skrevs av den tilltalade.
Att han dolt den för sin advokat är inte delstatens fel.
Vad är det de pratar om, Jacob?
Jacob?
Ordförande, jag behöver få tala med min klient.
Varsågod.
Jag ber er om tålamod
medan jag tillåter försvarsadvokaten att överlägga med sin klient.
Han tillåter det om vi inte säger att Jacob inte skrev historien.
- Då är vår plan... - De vet att han skrev den, Andy.
De har IP-adressen.
Jacob.
Backar vi nu får det mer uppmärksamhet.
Hur illa är det?
"Jason stod på vägen och Brent kom hånleende emot honom.
Hade Brent känt den verklige Jason skulle han ha varit skiträdd.
'Bråka inte med mig', varnade Jason honom. 'Jag menar det.'
Men Brent bara skrattade och grep tag i hans arm,
och vred den som han hade gjort många gånger förut.
'Sluta. Du gör mig illa', sa Jason. Men det gjorde inte så ont.
Han ville bara få Brent att tro det, så han släppte.
Brent skrattade igen, som han brukade, ett falskt skratt.
Jason stack ner handen i sin tröjficka.
Där var den, hans pålitlige vän.
Han lindade fingrarna runt handtaget och kände en kraft stiga i armen,
upp i axeln.
Han visste att nu fanns ingen återvändo.
Parken verkade också veta det.
Han hörde lövens prassel i vinden och fåglarna som sjöng.
Brent såg kniven komma emot honom, men det var för sent.
Den gled in så lätt att Jason trodde att han högg i luften. Det överraskade.
Han högg två gånger till, och ville minnas känslan till senare.
Brent föll baklänges och rullade nerför slänten,
tills han stannade av där nere.
Jason visste att han borde gå, men han kunde inte låta bli.
Han gick ner till Brents kropp och försäkrade sig om att han var död.
Lukten av blod gjorde honom yr.
Han hittade en liten bäck att tvätta händerna och kniven i.
Han såg sin spegelbild i vattnet, men ansiktet såg annorlunda ut nu.
'Det blir vår hemlighet', tycktes det säga.
Slut."
Lades den historien upp tre dagar efter att Bens kropp hittats?
Ja.
Inga ytterligare frågor, ordförande.
Ms Klein?
Nej.
Nej, vi var inte beredda.
En överraskande vändning sände chockvågor genom rättegången idag
då vittnesmålet av en av Jacob Barbers skolkamrater
försåg åtalet med extremt skadliga bevis.
Juryns reaktion var kännbar, minst sagt.
Det var bara en historia.
Jag visste inte att det skulle bli en stor grej.
Gjorde du det?
Svara. Dödade du honom?
Nej.
Jag kan be domaren utfärda en bänkorder för Matt McGrath.
Det gör han inte för ett andrahandsvittne i Florida.
Vi har inget val. Vi måste gå direkt på Patz.
Ja, han kallades in i morse.
Jag kallar honom som motsträvigt vittne och ser vad vi kan få ur honom.
Vi måste använda allt vi har. Både med Patz och Derek.
Avslutade vi inte med Derek under korsförhöret?
Du gjorde ditt bästa.
Du blev distraherad.
Det blev alla.
Vi använder Patz, tar tillbaka Derek, och kallar in Sarah.
Andy, vi har diskuterat det.
Det var då. Vi behöver Sarah för att påvisa Dereks besatthet.
Vi behöver att hon upprepar hans ord i vittnesmål.
Du har rätt, det kan bli starkt.
Och visar juryn selfien igen.
Nej.
Jag vill inte blanda in henne. Det är min rättegång. Nej.
Ledsen, men du bestämmer inte längre.
Inte efter idag.
Jag tar upp det direkt imorgon.
EN PROMENAD I SKOGEN AV JOB UPPLAGT 16 APRIL, KL 01.43
JASON GILLADE ATT GÅ TILL SKOLAN
HAN HADE GJORT DET SEDAN SEXAN...
HERREJÄVLAR, HISTORIEN VISAR ATT JB GJORDE DET!!!
DET LÅTER HELT SJUKT JAG VILLE INTE TRO DET, MEN...
JA SA JU DET FAN FÖR ER SOM INTE TRODDE MIG
HEJ
ÄR DU DÄR?
INTE TILLGÄNGLIG
Du har inte sagt något på hela kvällen.
Visste du om det?
Om historien?
Nej.
Säg sanningen.
- Det gör jag. - Jag behöver veta sanningen.
Jag talar sanning, jag svär.
Webbsidan då?
The Cut Up Room?
Jag ville inte visa den för jag visste att du...
Gör det inte.
Vad?
Förklara bort och ursäkta det som du gör med allt.
Jag visste att du skulle bli upprörd.
Du trodde ju delvis att han var skyldig. Jag ville inte lägga till...
Inte nu längre.
Vad sa du nu?
Jag tror inte på honom.
Inte efter vad jag hörde idag.
Tänker du låta en enda sak ändra...
Det är alltid en sak.
Förstår du inte?
Vi är också skyldiga. Skyddar vi honom är vi också det.
Prata tystare. Han är rakt ovanför oss.
Jag säger inte ens att jag vet vad jag ska göra.
Men jag vet vad jag hörde, och jag vet vad det betyder.
Laurie, jag ber dig.
Övertyga inte dig själv på grund av en påhittad historia.
- Det är ingen historia. - Jo, det är det!
Den handlar om en kille som mobbade honom.
Han fantiserade säkert tusentals gånger om att skada honom.
Han lät sin fantasi löpa fritt och skrev ner det.
Kanske...
Han kanske gick igång på att tänka sig det.
Och är det hemskt? Ja.
Det är det, och det var fel, och dumt,
men det var en historia.
Joanna har granskat varenda ord i den.
Varenda detalj överensstämde med vad som hade rapporterats.
- Han fantiserade. - Han bekände.
Att kalla det något annat är bara advokatyr, det vet du.
Tänk om du visste?
Tänk om du visste i ditt hjärta att vår son gjort detta oförlåtliga?
Tagit livet av ett annat barn? Skulle det ens spela någon roll?
Jag skulle ändå älska honom, om det är vad du frågar.
Nej, det är inte det. Jag skulle också älska honom.
Jag älskar honom oavsett.
Du vet inte hur mycket jag ville hålla om honom ikväll
och säga att allt kommer att bli bra,
men jag kan inte spela det här spelet längre.
Låta honom låtsas att han inte gjorde det, låtsas för varandra.
Han låtsas inte. Han gjorde det inte.
- Jag vet det. - Nej, det vet du inte!
Ingen kan upprätthålla ett sådant bedrägeri.
Det är klart att han kan. Det vet väl du om någon.
Ja.
Javisst.
Han har lärt sig det av mig.
Han kanske har lärt sig det av oss båda två.
Vad vill du att jag ska säga, Laurie?
Du har rätt.
Vårt äktenskap är en lögn.
Hela vår familj är baserad på en saga, på luft...
...och vår son är en mördare.
Är det vad du vill höra?
Nej.
Men det betyder inte att det inte är sant.
Hallå.
KALLELSE TILL VITTNESMÅL
DELSTATEN MÅLSÄGARE
JACOB BARBER TILLTALAD
KÄRA
KÄRA MR + MRS RIFKIN
JAG HAR SETT ER PÅ NYHETERNA
JAG DÖDADE BEN
Undertexter: Madeleine Person